- Mitä tämä on? - Se on Nous.
- Nous Fálaina. - Nous, vai?
Se sama outo juttu kuin saarellasi, vai?
Onko Mutavalaankin kyydissä Nous?
Nousit ovat hiekkamerellä ajelehtivien laivojen sydämiä.
Mutavalas uppoaa, jos tuhoatte Nousin.
- Neri? - Pääsittekö tänne asti?
Sinä, saarityttö, tajusit sen, vai mitä?
On jo liian myöhäistä.
Tehkää se Mutavalaan vuoksi!
Lopettakaa.
Ei!
- Mitä nyt? - Mikä aiheuttaa tällaisen tärinän?
Mitä tapahtuu?!
Se on alkanut.
Älä lopeta nyt. Parin tunnin päästä me kaikki olemme kuolleet.
Leikitään siihen asti.
Uppoammeko oikeasti?
Kyllä vain. Kaikki kuolevat.
- Eikö se häiritse sinua? - Ihan sama.
Välitätkö omasta elämästäsi muka noin paljon?
Minä en.
Eläminen on vaikeaa.
Ihmiset ovat kiusankappaleita.
Tunteemme tulevat tielle.
Vapautetaan itsemme uppoamalla hiekkaan.
Saamme pelastuksen elämisen tuskalta.
Älä oleta, että olen kaltaisesi. Sinä haluat vain päästä eroon -
omasta maailmastasi. Et minun.
Teen omat päätökseni!
Synnyimme ja kasvoimme Mutavalaan kyydissä.
Pienessä maailmassa.
Ulkomaailman suhteen minua ihmetytti kaikkein eniten se,
että tämän saaren ulkopuolella oli monia ihmisiä, jotka kulkivat eri polkuja.
Ne eivät ole tavallisia polkuja.
Ne ovat säteileviä elämäntäyteisiä tekstejä.
Se pelottaa minua.
Mitä se tarkoittaa, kun ihmisestä kertova teksti katoaa hetkessä?
Älkää lopettako! Fálaina on tuhottava lopullisesti.
- Lykos! - Ampukaa jo!
Vaikka se olisi kuinka surullista ja kivuliasta,
en halua lopettaa kirjoittamista.
Me -
emme halua, että tämä loppuu vielä.
Lykos!
Lopettakaa jo, pyydän!
Idiootit! Miksi satutatte ystäviänne?!
Me kaikki olemme ystäviä, eikö vain?!
Miksi?
Miksi emämaan asukas yrittää estää meitä?
Sinähän olet sotilas, jonka tehtävä on teloittaa meidät.
Jos Fálaina tuhoutuu, väkemme uppoaa Mutavalaan mukana.
Sitähän sinä haluat.
Enkä halua.
Ette ole rikollisia.
Teillä kaikilla on jotain tärkeää,
jonka kadotimme.
Olette tämän maailman toivo.
- Siltä minusta tuntuu nyt. - Lykos.
Mekö olisimme maailman toivo? En voi uskoa tuota.
Olemme kantaneet tätä syntiä taakkanamme jo sata vuotta.
Emme voi hyvittää sitä muulla kuin kuolemalla.
- Olemme rikollisia! - Kenen mukaan?!
Oletko oikeasti sitä mieltä, että neiti Taisha, Sami ja muut olivat rikollisia,
jotka ansaitsivat kuolla?!
En tiedä menneestä, mutta sanot, että hyökkääjät eivät voi antaa anteeksi.
Vaikka Lykos tuli ulkomaailmasta, hän pitää Mutavalaasta.
Eikö se luo toivoa?
Jonain päivänä ulkomaailman ihmiset antavat meille anteeksi.
Emmekö voi uskoa niin?!
Kun toivoa on olemassa,
en halua paeta!
Siispä suojelen Lykosia ja muita hinnalla millä hyvänsä!
Ole hiljaa.
- Pois tieltä! - Ei.
Vauhtia! Ampukaa Fálaina!
Mitä te teette?
Anna minun katsoa. Tarvitset heti hoitoa.
Ei huolta. Monet Merkitsemättömät olivat aiemmin hoitajia.
Neiti Shiraai ja herra Nashiji.
Olen pahoillani, Hakuji. Viedään hänet sairastupaan.
Yritä kestää.
Miksi he eivät ymmärrä?
Se ei ollut helppo päätös.
Mutta luulin heidän olevan valmiita.
Hakuji.
- Minä toin heidät tänne. - Miksi?
Anteeksi, että aiheutan ongelmia.
Olen pahoillani, äiti.
Tärinä loppui.
Onnistuiko hän?
Vai niin. Vanhimmat taisivat jänistää kuitenkin.
Mikä silmääsi vaivaa?
Tämä paikka ei ole paratiisi.
Tätä menoa kaikki mätänee.
Mutavalaan asukkaat ovat kirottuja syntymästä asti.
Halusin päästä eroon saastuneesta ruumiista -
ja turhasta sydämestä samaan aikaan.
Jatkamme taistelua toiste.
Pidetään hauskaa myöhemmin.
En halua elää tylsää elämää, jos meillä onkin jokin tulevaisuus.
Mitä tuo tärinä oli?
- Se meni rikki. - Lukonrikkoja meni rikki!
Mitä me teemme? Emme voi pelastaa Suouta.
Itsepä kaaduit sen päälle.
- Laihduttaisit vähän. - Ole hiljaa.
Herra Hakuji.
Olen pitkän aikaa kurittanut itseäni, vaimentanut tunteeni -
ja tehnyt pahoja asioita saadakseni aikaan jotain hyvää.
Emme enää tiedä, mitä tekisimme -
tämän saaren ja sen kansan suhteen.
Tässä. Juo tämä.
Se rentouttaa.
Lupaamme, ettemme enää lukitse sinua huoneeseen. Ei huolta.
Meidän on mentävä keskustelemaan asioista.
Mistä?
Jos massaitsemurha ei ole vaihtoehto,
mitä meidän pitäisi tehdä?
- Oletteko nähneet Neriä? - Emme.
Minne hän meni?
Minulla on paljon kysyttävää.
Onneksi Mutavalas on yhä täällä.
Chakuro!
Onnittelut, pormestari.
Se sopii sinulle, herra Suou.
Olemme avustajiasi tästä lähtien.
Mutta olette neiti Taishan...
Yleensä avustajat valitaan uudestaan,
- mutta tämä on hätätapaus. - Emme ole saaneet lupaa -
vanhimpien komitealta, mutta voimme pyytää sen myöhemmin.
Kiitos tästä. Mutta olen amatööri, joten...
Pormestari ei saa olla amatööri tällaisella hetkellä.
Sinut erotetaan heti, jos et pysty hommiisi.
Olet tosi ilmiselvä, Kuchiba.
- Enkä ole... - Käyttäydyit aivan eri tavalla -
- neiti Taishan kohdalla. - Ole hiljaa.
- Mennään, Suou. - Minne?
Lykosin luo.
Hänellä on jotain tärkeää kerrottavaa sinulle.
- Entä vanhimpien komitea? - Olet liian pehmo.
Raportoimme heille jälkikäteen. Rehellisesti sanoen -
en voi enää luottaa komiteaan.
He tekivät sen Mutavalaan vuoksi, mutta...
- Onko meidän järkeä taistella keskenämme? - Me vain hankimme tiedot ennen heitä.
Onneksi hän tuntuu luottavan Chakuroon.
Toisin sanoen Lykos on meidän hallinnassamme.
Luulin, että pormestarin avustajat tottelevat komiteaa.
- Ei tällä kertaa. - Toimimme kaikkien parhaaksi.
Komitea on samaa mieltä.
Nous?
Komitea yritti upottaa Mutavalaan tuhoamalla sen, vai?
- Kyllä. - Jokaisella laivalla on oma Nous.
Jos tuhoamme vihollisen Nousin, pääsemme heistä eroon.
Mutta silloin laivanne uppoaisi.
Se ei haittaa. He pääsevät silti takaisin emoalukselle.
Onko heillä sellainenkin?!
Mutta Skyrosin menetys olisi iso takaisku.
Onko Skyros maanne ainoa taistelulaiva?
- Älä puutu keskusteluun. - Miksen?
Ei hätää.
Tarvitsemme mahdollisimman paljon tietoja, jotta Chakuron suunnitelma onnistuu.
Luuletko, että Masoh on fiksu?
Ole hiljaa! Et edes osannut kuolla! Paranisit edes rauhassa.
Olen jo parantunut. Pidä itse se suusi kiinni!
Jatka vain, Lykos.
Imperiumilla on kahdeksan Nous-laivaa.
- Onko teillä kahdeksan laivaa? - Oikeastiko?!
Kyllä.
Nous on olento, joka syö tunteita.
Nousilla voi hallita ihmisten sydämiä.
Siksi veljeni...
Lýkos Nousin noutaminen oli hänen prioriteettinsa.
Miksi laivasi tuhoutui, ja mitä ystävillesi tapahtui?
Kuka teki sen?
Toisen maan laiva.
- Onko muitakin?! - Montakin.
Kahdeksan valtavaa laivaa, joissa on hurja määrä sotilaita...
Joku maa hallitsee heitä, mutta maita on enemmänkin.
Onko muitakin maita olemassa?
Tästähän tulee päänsärky.
Upeaa.
Minun pitää kertoa Ounille myöhemmin.
He ovat siis vihollisiamme.
Imperiumi on ainoa, joka yrittää tuhota Mutavalaan.
Muut eivät edes tiedä Fálainan olemassaolosta.
Miksi imperiumi yrittää tuhota Mutavalaan... siis Fálainan?
Fálaina on erilainen kuin muut Nousit.
- Mitä tarkoitat? - Se ei voi syödä ihmisten tunteita.
Fálaina on erilainen kuin muut. Myös esi-isänne olivat erilaisia.
Esi-isänne eivät suostuneet Nousien alaisuuteen.
He päättivät säilyttää tunteensa.
Koska Fálaina ei toiminut tarkoituksensa mukaisesti, imperiumi käytti sitä -
hiekkamerellä ajelehtivana vankilana.
Me...
Minulle kerrottiin, että Fálaina on saari,
jossa asuu toisiaan vihaava ja epäilevä barbaariklaani.
Sitä sanottiin kamalaksi saareksi.
Nyt vihollismaalla on tarvittava teknologia hiekkameren ylitykseen,
joten emme voineet antaa heidän löytää Fálainaa.
Mutta imperiumi -
ei voinut hyväksyä Fálainaa ja sen kansaa.
Siksi Fálaina päätettiin tuhota -
ja kaikki rikollisten jälkeläiset päätettiin teloittaa.
Mutta jossain on ihmisiä, jotka eivät ole vihollisiamme, eikö vain?
Jossain ulkomaailmassa.
Luultavasti, mutten tiedä muista maista.
Siinä on suuri ero, että koko maailman sijaan vihollisia on vain yksi.
Vihollisemme vihollinen on ystävämme.
Joku saattaa löytää ja hyväksyä meidät.
Lykos.
Voimmeko odottaa, että joku löytää meidät?
Teidän pitäisi selvitä imperiumin hyökkäyksistä siihen asti.
Uskotko, että voimme taistella toivoen,
että löydämme vielä ystävämme?
Jos siinä on kaikki, mitä haluatte,
teen parhaani auttaakseni teitä.
Uudella pormestarilla on kerrottavaa.
Mistäköhän eilinen tärinä johtui?
- Uusi pormestarimme. - Suou!
En usko, että Lykos kertoi kaikkea ulkomaailmasta.
Eikö imperiumin mielestä olemassaolomme ole liian tärkeä tuhottavaksi?
Oli miten oli, meillä on yhä toivoa.
- Kaikki! - Se alkaa.
Aurinko ei petä joka päivää.
Tähdet eivät petä vuotta.
Ne eivät unohda siunata meitä.
Tämä on jatkunut iät ja ajat.
Taivas ja hiekka eivät kiroa meitä.
Uskomatonta, että komitea salli tämän.
Pystyt siihen, Suou!
Haluan puhua nykyisestä tilanteestamme -
ja myös siitä, mitä meidän pitäisi mielestäni tehdä.
Koimme kaikkein kamalimman asian hetki sitten.
Osa teistä suree varmasti yhä.
Mutta valitettavasti tämä ei jäänyt viimeiseksi kerraksi.
Olemme kuulleet, että he hyökkäävät neljän päivän päästä.
- Mitä? - Taasko?
Älkää pelätkö.
Meidän täytyy pitää pää pystyssä.
Meidän on pidettävä yhtä.
Siihen asti, kun löydämme jonkun, joka ymmärtää ja auttaa meitä,
meidän pitää taistella luovuttamatta.
Mikä hätänä? Kiltti poika. Ei hätää.
Jotta onnistumme siinä, meidän on luotettava Merkittyjen thymiaan.
Olen aina halunnut pelastaa teidät lyhyen elämän kohtalolta.
En pystynyt -
auttamaan teitä.
Ja nyt minun on pyydettävä teiltä jotain tällaista.
Olet ainoa, joka ei voi hyväksyä sitä.
He hyväksyivät kirouksensa kauan sitten.
He hyväksyvät myös tämän kohtalon!
Sinun täytyy vain käskeä meitä taistelemaan pää pystyssä!
Ouni?
Autatko sinäkin meitä?
Autan.
Voihan sentään.
Selvä!
Kukaan ei tiedä, onko tämä oikea keino.
Skyros hyökkäisi neljän päivän päästä. Vain se oli varmaa.
EN HALUA PAETA
Tekstitys: Jerry Savolainen